DEL 4 ÅTERKOMSTEN
Gamle Deets visste nog att hans tid var ute.
- Han lät pojken döda honom. - Varför måste han dö?
- Han höll bara i den lille blinde. - Han släppte inte ner honom.
Han bara stod där.
Din far har begravt många, men han har aldrig skrivit nåt.
Vi går och tittar vad han skrev.
Vad står det, Gus?
"Josh Deets tjänade mig under 30 år."
"Han deltog i 21 strider mot Comancher och Kiowas."
"Han var glad för jämnan."
"Han drog sig aldrig undan en uppgift."
"Utomordentligt uppförande."
- Så lyder texten. - Gode Gud...
Gamle Deets är borta.
Gode Gud...!
POWDER RIVER MONTANA-TERRITORIET
Jag tycker att vi borde låta grisarna få åka i vagnen.
De är de första grisarna som gått från Texas till Montana.
De blir antagligen björnföda, eller också äter vi dem i vinter.
Kaninerna och ankorna kommer att smaka bra.
- Har du sett till några indianer? - Inte en enda.
Du kanske slipper det ända tills de ska till att skalpera dig.
Jake hade rätt. Jag har aldrig sett nåt vackrare än Montana.
Jag trodde väl aldrig att jag skulle kunna se så långt.
Det gör susen att rida på en grann häst till en ny landsända.
Det är precis vad jag och Woodrow menade.
Tala inte om för far din att jag sa det. Han får inte blir för uppkäftig.
Han har aldrig nämnt det. Att han är min far.
Han är inte mycket för att nämna såna saker.
- Tycker han inte om mig? - Han vill inte erkänna-
- ...att han är lika mänsklig som vi. - Han är ju faktiskt inte det.
Han hade chansen ihop med din mamma, men så blev det aldrig.
Därför har han aldrig erkänt att han är din far-
- och han erkänner varken för dig eller för mig att han är mänsklig.
Inte ens för sig själv.
Jag är glad att du berättade det.
Jag vet inte vad du kan göra med den informationen, men så är det.
Det betyder väl ändå nånting.
Ibland känns det som om vi inte gör nåt annat än gräver gravar.
- Vad tror du händer när vi dör? - Inte mycket. Man är bara död.
Det kanske inte förändras så mycket. Man kanske återvänder-
- till där man har levt eller till familjen när man var lyckligast.
Men man blir bara en ande, och man slipper problemen som de levande har.
Inte vet jag. Det kanske är så.
- Vad ska du göra med kannorna? - Jag ska göra flottar.
Jag tänker inte drunkna i den sista floden.
Vem har påstått att Yellowstone är sista floden?
- Jag korsar bara en flod till. - Du korsar 40, om kapten vill det.
Har vi inte färdats tillräckligt långt nu?
Jag vill komma till en stad där det finns en saloon eller två.
Jag skulle vilja se mitt hem igen medan gamlingarna alltjämt lever.
Call har ju lejt er på livstid. Vi blir nog snart björnspillning.
Det där var inte alls roligt.
Redo?
Gus, hur lång tid tar det för dig att rida upp till Yellowstone?
Ett par där, antar jag. Adjö med er. Låt inte indianerna ta er nu.
- Du har alltid ett skämt på gång. - Jag skämtar inte.
De är granna, eller hur?
- Javars. - Ska vi jaga dem?
- Ska vi skjuta en till kvällsmat? - Nej, bara jaga dem på skoj.
- Skrämma i väg dem? - Vi ska jaga dem beroende på-
- att det snart inte finns några bufflar kvar att jaga.
Tjurarna kommer att spetsa dig. Du minns väl gamle Barlow?
- Han blev svårt spetsad. - Gubben Barlow var trög i tanken.
Han var trög i benen också, när buffeln var färdig med honom.
- Vad hände med honom sen? - Han gifte sig med en rik änka-
- och fick en hoper ungar. Du kunde ha gjort samma sak...
- ...eftersom du inte vill jaga dem. - Jag jagar dem inte som gift heller.
- Jag trivs med att vara ungkarl. - Det är nog Guds vilja att du är det!
- Allt väl med dig? - I helvete heller!
Jag är träffad!
Rid mot träden där borta!
- Hur många fler dödade du? - Bara en.
Två!
De tänker omringa oss.
De lär nog inte höra av sig förrän det blir mörkt.
- Hur är det med axeln? - Kulan gick rakt igenom.
Jag vill inte vänta här tills det blir mörkt.
Dra ut pilarna åt mig. Försiktigt.
Den andra också.
- Den sitter djupt. - Dra hårdare, då.
Den flyttar sig inte en tum, Gus.
Tryck igenom den, då. På en gång!
Den går inte igenom.
Skär ut den. Skär i benet.
De dödar våra hästar.
Nu går vi inte längre, Pete.
- Vilka indianer slåss vi mot? - De presenterade sig inte.
- De kanske gav upp. - Ja.
Den turen hade vi inte.
Varför stannade vi inte i Texas? Där gav vi indianerna på pälsen.
Vi hade otur som råkade stöta på de här krigarna.
Kan vi hålla dem borta tills kapten börjar leta efter oss?
Det lär dröja en vecka och så länge tänker jag inte sitta här.
Du får hämta hjälp när det blir mörkt.
Hämta hjälp?
- Vad händer om de fångar mig? - Då skär de nog pungen av dig.
Nu skrämde jag dem lite. De har nog aldrig hört Comanche förut.
- Det blir snart mörkt. - Jamen.
De kommer att försöka smyga sig på oss i mörkret, eller hur?
I så fall tar de en stor risk. Med såna skarpskyttar som vi.
Jag är ingen skarpskytt. Jag brukar missa om jag inte får sikta först.
Det är deprimerande att prata med dig, Pete.
- Luktar det nånting? - Ja.
Regn.
- Mår du dåligt, Gus? - Ja. Jag börjar få frossa.
- Nyss kunde en groda ha vadat hit. - Det här kan bli vår chans.
Du kan flyta förbi dem, och sen hämta hjälp vid hjorden.
Jag tänker inte lämna dig. Inte i det här skicket.
Jag kan inte gå och du kan inte bära mig. Det är vår enda chans.
- Kan du hålla ut ett tag, då? - Jag är inte helt färdig än.
Ge dig iväg nu.
Hälsa Woodrow... att han ska skynda sig hit.
Det ska jag göra.
- Vad händer om jag går vilse? - Fortsätt söderut.
Åt det hållet. Om du stöter på en isbjörn har du gått åt fel håll.
Pete, ducka!
Är det du, Deets?
Ja, jag kommer, Deets. Vänta på mig. Jag kommer.
Deets?
- Tänker du hugga mig med kniven? - Jag tänkte ge mig på ditt ben.
Det är ju helt förstört.
- Indianer. - Konstigt att de inte dödade dig.
- De gjorde ett bra försök. - Hugh Wall.
I Miles City kallas jag "Gamle Hugh". Jag tvivlar på att jag fyllt 80 än.
- Augustus McCrae. - Jag vill helst såga av benet.
Annars förlorar du snart båda. Och då får du hasa dig fram.
- Hur långt är det till Miles City? - Sex mil.
- Finns det nån doktor där? - Två. Fyllon, båda två.
Du lär inte kunna gå några sex mil, Augustus McCrae.
Var inte så säker på det.
Det ska du inte vara helt säker på.
- Är du dålig i ryggen? - Jag fick en död tjur över mig.
- Sen dess har ryggen krånglat. - Vi har alla råkat illa ut.
Rid på min häst. Du kommer inte längre än en km med det där benet.
- Tack för det. - Var kommer du ifrån?
En liten håla i Texas som heter Lonesome Dove.
- Du är en reslysten jäkel! - Jag var det, tyvärr.
Hjälp mig upp på hästen. Vänstra benet.
Kapten!
Pete, var är Gus?
Vid bäcken. Det var där som jag blev av med kläderna.
Var är Deets? Jag antar att ni missade honom.
- Var är Gus? - Jag blev tvungen att simma.
En massa indianer. Sen hittade Deets mig.
- Var är Deets nånstans? - Hämta hit vagnen.
Jag ska leta upp Gus. Dish, du tar befälet. Ni fortsätter norrut.
- Kapten, ska ingen följa med dig? - Nej.
Herregud. Montana, indianer, björnar och det är snart vinter.
Med både kapten och Gud borta kommer vi bli massakrerade.
Mister, vad sitter du där för?
Kom in och bjud på en drink. Vi är lika fattiga som farmor!
Vad är det med dig? Sover du?
- Ja, han sover, eller hur? - Ta dig en titt på hans ben.
Jag heter Augustus McCrae och jag är en Texas Ranger.
Inte så högt...!
- Bandaget läcker. - Jag ser det.
Så där, ja. Nya bandage.
Du har väl inte kastat benet? Jag kanske vill göra en käpp.
Du är på gott humör. Bra.
Jag fruktar att du får stå ut med en hel del besvärligheter till.
Det andra benet måste kapas. Jag borde gjort det-
- medan du var medvetslös, men jag blev så trött av att kapa det första.
Om du sågat av båda, så hade skjutit dig.
Jag förstår att du är fäst vid dina bihang, men ska sanningen fram...
...så dör du om vi inte kapar det.
- Vem är det som spelar piano? - Hon spelar så vackert.
Hon lär ha studerat musik i Philadelphia när hon var yngre.
- Hon heter Dora. - Hämta mer whisky.
Jag har pengar i byxfickan.
- Är hon hora? - Javisst. En förödande sådan.
Hon får nog aldrig se Philadelphia igen.
Ge henne 20 dollar. Säg åt henne att fortsätta spela.
Du får inte såga av det andra benet, om det är det du tänker.
Alternativet är dystert. Du verkar ha känsla för musik.
Ge dig några år till att lyssna på horor som spelar piano.
Nu håller du tyst och ger mig min whisky.
Jag borde operera i dag. Inom en timme, faktiskt.
- Jag kan kapa benet på en kvart. - Nix.
Glöm inte att ge horan dricks.
Du tog tid på dig att komma hit, Woodrow.
- Jag sa att benet borde kapas. - Det ska bort.
Nix.
Ska du döda mig för att jag vill rädda ditt liv?
Jag skulle gärna göra dig till invalid. Mig kör du inte med.
Jag trodde aldrig att du skulle begå självmord.
Du behöver inga ben för att sitta på verandan och dricka whisky.
- Jag vill sparka en gris ibland. - Det är snart för sent.
Slå upp ett glas. Jag blir jämt så törstig av att gräla med dig.
Jag lämnar er ensamma.
Du kan inte rädda mig.
Du tänker väl inte bli ett fyllo?
- Nej, du får gärna dö om du vill. - Du verkar vara arg på mig.
Jag har gått hela livet på den här jorden, med stolt hjärta.
Om det ska raseras nu, så får resten också raseras.
- Min fåfänga tål inte vad som helst. - Din förbannade fåfänga...!
- Du vill väl ha en fin begravning? - Jag har funderat på det.
Jag vill be dig om en tjänst, och sen ska jag återgälda dig.
Jag vill att du begraver mig i Claras fruktträdgård.
- Har hon haft en sån? - Minns du den lilla skogsdungen...
- ...vid bäcken i Texas? - I Texas?
Ska jag släpa dig till Texas? Vi har nyss kommit till Montana.
Det är jag som ska dö, Woodrow.
Clara ger dig säkert en plats på familjekyrkogården hon har.
Skulle jag begravas bredvid hästhandlaren hon var gift med?
Då kan du lika gärna slänga ut mig genom fönstret.
- Texas?
Då gör vi varandra en tjänst. Jag ger dig en anledning-
- att söka ett nytt äventyr, så du inte tröttnar på att vara ranchägare.
Du är unik, Augustus. Vi kommer att sakna dig.
- Även du? - Även jag.
- Vad gör jag med din del boskap? - Duska köpa den av mig.
Du har ju inte gjort ett helt dagsverke med dem under färden.
- Är hälften mina eller inte? - Ja, hälften är dina.
Då köper du dem av mig och ger pengarna till...
- Laurina. - All right.
Du vill inte att jag släpar dig till Sydpolen och begraver dig där?
Du ska berätta för Newt att du är hans pappa.
- Han ska höra det av dig. - Du borde inte ha berättat det.
Ska du skjuta mig för det? Du får inte behandla honom illa.
- Det har jag aldrig gjort. - Du har inte gett honom ditt namn.
Han är den ende son du får!
Jag vet inte om han är min son.
Det vet både du och jag. Du är så envis.
Undra på att kvinnor inte tycker om mig. Nu ger du mig ett papper.
Jag vill skriva några ord till Laurie och Clara.
Ska jag göra nånting åt indianerna som sköt dig?
Jag vill inte hämnas. De bjöd inte hit oss.
Farliga saker att skriva till två kvinnor på samma gång.
Jag minns knappt vem som är vem av dem.
Det här...
Det här är till Laurie.
Och det här... Jösses.
- Ska jag hjälpa dig? - Vad skulle du säga till en kvinna?
Augustus.
Jösses, Woodrow. Vi har verkligen haft roligt, eller hur?
Jamen.
Jag antar att du behöver en begravningsentreprenör.
Nej. Jag ska begrava honom i Texas.
Folk har sina stolligheter. Din vän var full av dem.
- Ska du göra det? - Jag lovade det.
Men jag hade inte räknat med det här vädret när jag avgav löftet.
Lämna honom här i vinter och ta med honom till Texas i vår.
Han skulle säkert vilja stanna.
Försiktigt, gamle Hugh!
- Här ligger han bra i vinter. - Jag hämtar honom i vår.
I annat fall begraver vi honom åt dig.
- Varför skulle jag ändra mig? - Folk lovar mycket åt de döende.
Men efter några dagar har de glömt allting.
- Inte jag. - Nej, det förstår jag.
- Jag menade inte just du. - Jag hämtar honom i vår.
- Ska jag vänta på dig? - Jag hämtar allt som du köpte.
Är Gus död?
Säg till alla att samlas vid vagnen. Jag vill bara berätta det en gång.
Ge er i väg. Jag kommer snart.
Gus fick blodförgiftning i benen.
Av pilarna som indianerna sköt. Doktorn kapade ett ben...
...men han fick inte ta det andra. Han var envis.
Det var det som dödade honom.
Innan han dog bad han mig att begrava honom i Texas...
...och det tänker jag göra i vår.
Kapten har knappt sagt ett ord de senaste veckorna.
Har har ju aldrig varit mycket för att prata.
Vi ska bygga en ranch i den här lilla dalen.
Tala om det för pojkarna.
Vi är framme!
När vagnen är avlastad hugger ni ner träd så vi kan bygga en stuga.
Kapten?
Jag skulle driva boskapen till Montana, men inte stanna här.
Vintrarna är bistra här. Du bör inte ge dig av förrän i vår.
Jag tar gärna emot min lön och ger mig av nu.
Jag tänker inte hålla dig kvar, om du vill ge dig iväg.
- Rid inte vilse nu. - Jag hittar nog hem igen.
- Hälsa Texas från mig. - Texas? Han ska inte till Texas.
Han ska till Nebraska och träffa den blonda horan...
- ...nu när inte Gus finns längre. - Laurie är ingen hora.
Jag menade att hon var hora i yngre år.
Nu vet jag inte vad hon försörjer sig på.
Jaha, pojkar...
- Newt. - För Guds skull, Dish.
Tack.
Armén behöver kött för vintern.
Newt, Jasper och Pete ska driva iväg hundra djur till Fort Benton.
Newt, du för befälet. Jag hoppas du tar med dig pengarna hit sen.
Kapten, det är inte rätt. Ska grabben föra befälet över mig?
- Jag tar inga order av en grabb. - Jo. Annars kan du sluta nu.
Jag har ingenting i Texas och jag vill inte korsa alla floderna igen.
Uppför dig ordentligt. Jag bestämmer vem som gör vad här.
Ja, sir.
- Newt, har du några frågor? - Nej, sir.
Då ger vi oss av.
Du måste vara hungrig, Newt!
Res på dig, Newt. Du klarar det!
Res på dig!
Jasper, sätt dig på hästen. Nu ska vi driva boskap.
Pojkar, här kommer det en stor!
Släpp honom.
- Newt är duktig på hästar. - Ja, det är han.
Precis som du.
- Vilken vill du ha nu? - Den lilla bruna.
Du ska alltså ge dig av?
- Se efter om sadeln passar den här. - Den vilda?
Sätt sadeln på henne.
Du bestämmer nu, Newt. Jag har berättat det för de andra.
Pete, du behöver bra karlar.
Ja, det gör jag.
Den här var min fars.
Newt...
Ja, sir?
Newt, han betedde sig som om ni var släkt.
Jag är inte släkt med nån här i världen.
Laurie.
Du kommer att bli galen av att sitta här varje dag.
Hur kan du veta att kapten Call kommer tillbaka?
Och vad tjänar det till? Gus är ju död.
Jag vet.
Du hade säkert velat följa med honom i stället för att stanna här.
- Jag skulle ha gjort det. - Nej.
Du hade du bara fått en massa karlar efter dig.
Dish vill verkligen att du ska älska honom.
Han skulle inte ha kommit hit. Älskade du Gus?
Ja, det gjorde jag.
- Han friade till dig, eller hur? - Cirka 30 gånger genom åren.
Men han var en rumlare. Jag skulle aldrig ha kunnat hålla honom hemma.
Han låtsades bli besviken när jag tackade nej. Men han var lättad.
Det hade blivit en kamp om han vunnit mig.
Och det ville han inte, inte innerst inne.
Clara.
- Du ska alltså göra det? - Jag lovade det.
Det är så dumt att släpa tillbaka Gus kropp till Texas.
- Hela trakten pratar om det. - Det skulle Gus gilla.
Jag önskar att du begravde honom hos mina söner.
Det föreslog jag honom.
Men det var inte det han ville. Han vill ligga på picknick-platsen...
- ...som ni två hade i Texas. - Jag minns platsen. Vi grälade där.
Han ville ha det jag inte kunde ge, och jag ville ha det han inte hade.
Han kände starkt för den platsen. Jag gav honom mitt ord.
Han skrev ett brev till dig.
Han skrev brev åt er båda.
Du fick halva hjorden. Pengarna finns på banken i Miles City.
Det är en rejäl summa.
Kapten Call...
Kistan ligger på vagnen. Han ska tydligen göra det.
Det har jag aldrig betvivlat.
Martin, nu sköter du dig.
- Han gjorde ingenting. - Sally, nu är du tyst och äter.
- Ska inte Laurie äta? - Han vill vara hos mr McCrae-
- innan kapten Call tar med honom till Texas.
- Maten smakade jättegott. - Du kan lämna bordet, Dish.
"Kära Clara."
"Jag är tacksam om du tar hand om Laurie."
"Hon kommer säkert att ta det här hårt."
"Jag har bara ett ben kvar nu, och livet är på väg att tyna bort."
"Jag kan inte säga nåt mer."
"Jag önskar dig och dina flickor lycka till."
Ska jag läsa brevet för dig?
Nej, jag behåller det.
Han skrev mitt namn. Det kan jag läsa.
Jag behåller det.
Alla kommer att glömma dig, Gus.
Alla har sina saker att göra. Men jag ska inte glömma dig.
Varje morgon och kväll ska jag tänka på dig.
Jag ska aldrig glömma dig, Gus.
Aldrig nånsin. Min älskling.
Miss Laurie!
- Hon bara föll ihop! - Hon har svimmat.
Bär upp henne på rummet.
Hon svimmade efter att ha suttit uppe hos mr McCrae hela natten.
Spänn för kapten Calls vagn. Jag ser att han vill komma iväg.
För flickans skull önskar jag att du begravde honom här.
Det är dumt, men jag lovade att ta med honom hem.
Lovade honom? Gav du pojken ditt namn innan du lämnade Montana?
- Jag gav honom min häst. - Men inte ditt namn.
Jag värderar min häst mycket högre än mitt namn.
Titta på mig. Jag beklagar att du och Gus McCrae fick leva.
Ni tog enbart kål på varandra och de som stod er närmast.
Jag älskade Gus, men jag tänkte inte slåss med dig om honom.
Jag avskydde dig då för den du var och jag avskyr dig nu för det du gör.
Farväl, Gus.
Är det du som ska begrava den galne mannen i Texas?
Vi har hört talas om dig. Jag ger honom en fin begravning-
- här i Ogallala för tio dollar. Gravstenen kostar förstås extra.
SANTA ROSA NEW MEXICO-TERRITORIET
Goddagens.
- Jag har ett hjul som är dåligt. - Jag ser det.
Jag har hört talas om er. Ni är kapten Call.
Det här är er vän. Ni har långt kvar, antar jag?
- Kan du laga vagnen? - Jag ska titta på det.
Det blir inte svårt att skifta hjul.
Mycket folk i stan, för att se hängningen.
Alla vill se den här dingla. En riktig otäcking.
- Är det en politiker? - Han slaktade en hel familj-
- nere vid Bosky Redondo. De tog honom där. Han heter Blue Duck.
Han lär ha orsakat problem nere hos er, kapten.
Det kommer han inte göra igen.
- Vad har han gjort? - Ingenting. Bara suttit där.
- Din vän ska se min hängning. - Den hade han gärna sett.
- Jag skulle ha dödat honom. - I så fall hade jag dödat dig.
Jag våldtog kvinnor, stal barn och brände ner hus.
Jag sköt män, dödade boskap och rånade vem jag ville...
...över hela ert territorium - och du har inte sett mig ordentligt...
...förrän i dag. Jag tror inte att du skulle ha döda mig.
Det gör väl ingen större skillnad just nu, eller hur?
Rangers! Jag ska fortsätta att döda er!
Tveksamt.
Såvida du inte får vingar och flyger ut ur bödelns snara.
Jag kan flyga. En gammal kvinna lärde mig. Vänta, så får du se.
Jag ska vänta. Det lovar jag dig.
Din bödel väntar.
Är du redo?
Den gamla kvinnan lärde dig tydligen inte att flyga.
Nu är du på plats, Augustus.
Det här lär mig att bli försiktigare med vad jag lovar i framtiden.
Bol?
Kapten?
- Hur står det till, Bol? - Kapten!
Är du här? Jag trodde du hade återvänt till familjen i Mexiko.
Jag var där, men mina döttrar var gifta och utflugna. Och min fru...
...var svårare att samsas med än någonsin. Så jag återvände.
Var är alla de andra?
Jake är begravd i Kansas.
Deets... i Montana.
Gus i en liten träddunge vid en bäck där han brukade träffa en kvinna.
Resten är kvar uppe i norr och bygger en ranch.
Den brann ner för ett år sen.
- Är ni kapten Woodrow F. Call? - Vad startade branden?
- Ägaren, en man vid namn Wantz... - Xavier Wantz.
Han var förälskad i en hora, men hon lämnade honom.
Han läste in sig i ett rum och brände ner hela stället.
- Han lär ha saknat henne. - Åh, tusan...?
Ni är väl kapten Call, eller hur?
- Vad vill du? - Jag arbetar för tidningen-
- i San Antonio. Jag undrar om jag får tala med er några minuter.
Nix.
Det sägs att ni fraktade er vän 480 mil för att begrava honom.
Är det sant?
Ni påstås ha varit Texas Rangers och att ni rensade ut comancherna-
-och alla banditerna. Stämmer det?
Ni lär ha byggt första boskapsranchen uppe i Montana.
Ni påstås vara en man med visioner!
Kapten Call?
En man med visioner?
Ja.
En jävla massa visioner...!